Vi må på sykestuen. Daniel har blitt utsatt for stråling.
Få en sanitetssgruppe til å møte oss.
Sanitetsgruppe til Alpha 2. Gjentar, sanitetsgruppe til Alpha 2.
- Oberst, hva skjedde? - Vi har få detaljer, sir.
Vi var ikke til stede da det skjedde.
- Ikke rør meg. - Han kan fortsatt være radioaktiv.
La oss skrubbe ham.
- Vet vi hva slags og hvor mye? - Det var et apparat
som inneholdt en ustabil variant av naqahdah.
Vi tror høyre hånd ble utsatt
for åtte til ni gray med nøytronstråling på grunn av direkte kontakt.
Hele kroppen er utsatt for over syv.
- Herregud. - Doktor?
Det er en dødelig dose, sir.
Bli sittende.
Dr Fraiser sier at vi ikke kan gjøre mer for Dr Jackson for øyeblikket.
I mellomtiden, fortell hva som skjedde.
Sir, som du vet er Kelowna ett av tre større land på 4C3.
Det vi har funnet ut siden vi tok kontakt, er at de ser ut til å være
på et lignende stadium i utviklingen som De forente stater på 1940-tallet.
Geopolitisk er det økende spenning mellom nasjonene.
En slags kald krig, sir.
Kelownanene oppdaget Stargaten sin for omtrent 15 år siden,
sammen med flere goa'uld-gjenstander i et gammelt tempel.
Deres kunnskaper om porten er ennå begrenset.
Men interessen deres er sterk. Vi sa hva vi kunne tilby,
og de var ivrige etter å dele teknologi
som potensielt kan gis i bytte.
Dette er utrolig. Det er en fornøyelse å møte dere. Jeg er Jonas Quinn.
Jeg er rådgiver for vår øversteminister.
- Sikkerheten er streng rundt her. - Som dere sikkert har fått vite,
er dette en av våre hemmeligste og viktigste forskningsoperasjoner.
Daniel Jackson.
Oberst Jack O'Neill, major Sam Carter,
og den høye, stumme er Teal'c.
Deres ankomst på planeten vår er en usedvanlig begivenhet.
Det er min ære å vise dere rundt på anlegget. Vennligst følg meg.
- Han er rådgiver for øversteministeren. - Det som tilsvarer vår president.
Som vi forstår det, var Jonas ansvarlig for å overvåke forskningen
- fra et etisk perspektiv. - Ja. Samme det.
Han hadde flere grader fra deres mest ærede utdanningsinstitusjon:
- samfunnsvitenskap, kelownisk historie... - Han var en nerd, sir.
Han og Daniel gikk veldig bra sammen.
Om vi kunne få tilgang til gjenstandene, har vi en metode for aldersbestemmelse.
- Jeg kan finne ut alderen på tempelet. - Det kan sikkert ordnes.
Arkeologene tror at de bare har begynt å avdekke det som ligger begravet.
- Det var omfattende skriverier. - Teal'c og jeg kan hjelpe med å oversette.
Jeg hører at deres kunnskap og ekspertise vil koste, oberst.
- Det er derfor dere er her, ikke sant? - Ikke misforstå.
Vi vil hjelpe så mye vi kan.
Det er bare at vi har brent oss litt på tidligere forhold.
Vi spør ikke hva dere tilbyr i gjengjeld...
- Vi vil bli bedre kjent med dere først. - Det er alt.
Forhåpentligvis vil vi ha mye verdifullt å tilby i gjengjeld.
Denne vei.
Vi kan gå inn nå.
Dette er Tomis Lee.
Han er fysikeren som overvåker utviklingen av vårt viktigste prosjekt.
Tomis, dette er SG-1 fra planeten Jorden.
Hyggelig.
Hva er dette?
Kjernen til dette apparatet ble oppdaget i et gammelt tempel
til en folkerase vi tror het guld.
- Goa'uld. - Virkelig?
Det er et mineralstoff som har svært ustabile radioaktive egenskaper.
Dette eksperimentet viser potensiale for store utbrudd av energi.
Vår oversettelse av skriften tyder på
at det fremmede elementet heter naquadria.
Naqahdah.
Vi oversatte det ordet i samme tekst.
Dette er bestemt naquadria.
Så det er et slags apparat for energiforsyning?
Ikke akkurat.
De laget en bombe, sir.
De var langt fra å lage et brukbart våpen, men om de hadde lykkes
er det like kraftig som et naqahdah-forsterket stridshode.
Kelownanene hevdet at de var under trussel fra naboland,
og at våpenet skulle brukes til å sikre friheten deres.
Det er en situasjon vi må være veldig forsiktige med å blande oss inn i.
Kanskje vi ikke trenger å uroe oss for det.
Hvordan da?
Jeg tror ikke de ønsker vår hjelp lenger.
Noe å gjøre med hvordan Dr Jackson ble utsatt for så mye stråling?
Vi var på tur i byen. Daniel var på forskningsanlegget med Jonas.
Han var ganske lidenskapelig opptatt av å prøve å overbevise kelownanene
om at å bygge en bombe ikke var svaret på problemene.
- Allikevel, vi vet ikke... - Oberst, hva vet dere?
Sir, de hevder at Daniel prøvde å sabotere forskningen deres.
De lyver, general.
Jeg tror heller ikke dette er sant.
De lot oss ta ham med hjem av helsegrunner.
Men faktum er at de ikke ville ha oss der lenger.
Men de krever at han returneres for å stilles for retten,
hvis han overlever.
Hva sier Dr Jackson at skjedde?
Kvalmen etterfølges av skjelving, krampetrekninger og ataksi.
Overflatevev og indre organer vil bli betent og brytes ned.
Jeg tror det kalles nekrose.
Basert på strålingsdosen, vil det skje i løpet av de neste 10 til 15 timene.
Hvis jeg ikke drukner i eget blod og væsker, blør jeg ihjel.
Det er ingen medisinsk behandling som kan forhindre det.
Kanskje ikke som vi kjenner til.
Vi løper ikke til våre allierte hver gang et individs liv er i fare.
Livet mitt er ikke mer verdt enn noen andre sitt.
- Hva skjedde? - Det spiller ingen rolle.
Jo, det gjør det.
Du prøvde ikke å sabotere noe.
Det var en ulykke.
Forskerne trodde de ville bli holdt ansvarlig. Det var lettere å klandre meg.
- Og det er greit for deg? - Nei. Men det er ikke mye jeg kan gjøre.
Jo, det er det.
Hvis de virkelig vil klandre meg, vil det ikke forandre på noe å nekte.
For 10 000 år siden prøvde en goa'uld de samme eksperimentene som de prøver,
og han sprengte nesten hele planeten i filler.
Jeg sa det til dem. De ville ikke høre.
De skal bygge den bomben, og ingenting vi sier kan stoppe dem.
Asgardene svarer fortsatt ikke. Vi har prøvd å få tak i Jacob Carter,
men han er på oppdrag for å redde den siste tok'raen i dekning.
General, vi har nytt om en sarkofag.
- SG-3s rapport for to måneder siden. - Ja, sir.
Vi vet om den negative virkningen av den teknologien.
Men Daniel har vært i en av dem et dusin ganger. Én gang til skader ikke.
SG-3s rapport angir klart at sarkofagen er tungt bevoktet,
og å hente den vil sannsynligvis resultere i mange sårede,
som er grunnen til at jeg ikke beordret et bergingsoppdrag den gang.
- Sir... - Oberst,
ikke tro at du er alene om følelsene dine i denne saken.
Ja, sir.
- Har du noe? - Jeg har foretatt noen utregninger.
- Noe som hjelper Daniel? - Dessverre.
Basert på strålingsmengden de sier han ble utsatt for,
har jeg beregnet energien som ville blitt produsert under eksperimentet.
- Og? - Potensialet er astronomisk, sir.
En veldig liten mengde av det ustabile elementet de jobber med,
sendte ut en energipuls som var større enn noe jeg har trodd var mulig,
mye mer enn naqahdah ville ha gjort.
Det hadde krevet en massiv kjernefysisk reaksjon for å nærme seg dette nivået.
Så?
Dette kan være leddet som mangler for å produsere energien
jeg mener er nødvendig for å skape et vindu i hyperrommet,
eller for å produsere skjoldene som goa'uldene har hatt til å beskytte skipene.
Vi må få tak i noe av dette elementet.
Ledelsen deres mener Dr Jackson prøvde å sabotere forskningen deres.
Det er løgn. De bruker Daniel som syndebukk.
Du sa han var høylydt i sin motvilje mot prosjektet deres før ulykken.
Det lover ikke godt for diplomatiske forhold.
Hvorfor snakker du om diplomatiske forhold? Dette er Daniels liv.
Sir, jeg vet hva du føler, for jeg føler det samme.
Men jeg kan ikke understreke nok hvor verdifullt dette elementet vil være.
Jeg skal skrive et brev til de kelowniske lederne.
Du kan ikke kapitulere for disse folkene. De er løgnaktige drittsekker.
Ledelsen deres vet ikke sannheten.
De har liten grunn til å tro oss,
når det vi tvinger dem til å innrømme setter dem i stor forlegenhet.
Det stiller dem for ugunstig til, i videre forhandlinger.
Sir...
du kan ikke innrømme Daniels skyld.
Ha litt tro på meg, Jack. Jeg skal si at vi ikke beordret en slik handling,
og har ingen slike hensikter, noe som er sant.
Forhåpentligvis kan vi legge grunnlaget for videre diplomatiske forhandlinger,
som etterhvert resulterer i vennskapelig byttehandel med naquadria.
Jeg beordrer deg til å levere brevet.
Greit... sir.
Jeg er overrasket over å se deg.
Jeg tok med et brev fra min overordnede til dine ledere.
Det er en unnskyldning.
Ja, såvidt. Vi vet at dere lyver så det holder.
- Hvordan går det med Dr Jackson? - Ikke bra.
Jeg beklager det.
To av forskerne er allerede døde. De andre to vil dø snart.
De døde på en... forferdelig måte.
Min overordnede tror at å nekte på beskyldningene mot Daniel
- vil være bortkastet tid. - Han er en klok mann.
Hvorfor prøver ledelsen deres å opprettholde et forhold til oss?
Vi vil ha noen av de sakene dere eksperimenterer med.
Ledelsen min tror fortsatt at de kan forhandle om det.
Naquadriaen er sparsom og svært verdifull for oss.
Jeg tviler på at ledelsen min vil gå med på det.
Ja, tenkte meg det.
- Det er derfor jeg er her. - Jeg forstår ikke.
Jeg gikk bare med på å overbringe brevet sånn at jeg kunne treffe deg.
- Hvorfor? - Fordi Daniel er døende.
Og du er ute etter noen å legge skylden på, eller...?
Jeg lar dere ikke sverte navnet hans.
Jeg bryr meg ikke om hva de sakene er verdt for noen.
Ledelsen min innrømmer Daniels skyld over mitt lik.
- Hva vil du? - Bare fortell sannheten.
Jeg kan ikke.
Selv om jeg ville, uten støtte fra...
Vi er i dette rotet fordi dere er løgnaktige feiginger,
- som prøver å skjule udugeligheten sin. - Oberst.
Vi trenger desperat våpenet vi utvikler.
Uten det kan kelownene falle for rivaliserende land,
som utvikler sine egne mektige våpen.
Vi gjør alt som er nødvendig for å sikre frihet og varig fred.
La meg gjøre noe klart.
Jeg tror dette er poenget Daniel prøvde å få frem.
Et masseødeleggelsesvåpen kan bare brukes til én ting.
Dere tror kanskje at det vil sikre fred og frihet, men jeg garanterer at
det vil aldri ha virkningen dere håper på før dere bruker det, minst én gang.
For ordens skyld, grunnen til at vi vil ha de sakene
er fordi vi tror det kan brukes til å skape forsvarsskjold.
Men dere kan bare fortsette.
Spreng dere selv til Blokksberg.
Han ser forferdelig ut.
Det vil bli mye verre, og det kommer til å skje fort.
Dere gjør sikkert alt dere kan.
Beroligende og smertestillende. Det er alt vi kan gjøre.
Du aner ikke hvor smertefullt dette kommer til å bli.
Jeg sier ikke vanligvis dette, det går imot alt jeg har lært,
men sannheten er at det ville vært bedre for ham om jeg...
Jeg foreslo det ikke før fordi jeg...
Sannheten er at jeg er ikke sikker på hva jeg gjør med denne tingen.
Jeg kan forverre tingene.
Han får anfall. Gi meg fem med valium.
Unnskyld.
Hjelp meg med få ham over på siden.
Valium er inne. Stå klar med Ambu-bagen.
Gi to gram magnesiumsulfat. Flytt ham tilbake.
Forsiktig.
Din skjebne er i dine hender.
Hei, Jack.
Jeg...
Jeg ville bare...
Jeg er dårlig til dette.
Ja, det er du.
Jeg hører at Sam mener at...
naquadria kan være en viktig oppdagelse.
Tilsynelatende. Hvis vi får tak i noe.
For hva det er verdt, jeg...
prøvde å få frem det du mente til Jonas.
Han er i en vanskelig posisjon.
Du skal ikke ta skylden for dette. Jeg bryr meg ikke om hva som står på spill.
Hvorfor bryr du deg?
Fordi på tross av
at du har vært en forferdelig plage de siste fem årene,
har jeg kanskje...
kan ha...
kommet til å beundre deg litt...
Tror jeg.
Det er rørende.
Dette blir ikke din siste offisielle handling.
Oma...
Hva?
Oma Desala.
Det føltes som jeg kjente deg, eller hadde møttes før, men... du ser annerledes ut.
Lyn blinker, gnister regner.
På ett øyeblikk, har du unngått å se.
Akkurat.
Hva mente du da du sa at min skjebne er i mine hender?
Når tanken er opplyst, er ånden fri, og kroppen er ubetydelig.
Du snakker om oppstigning, ikke sant?
Stigningen til et annet eksistensplan.
Sier du at jeg kan gjøre det? Bli som deg?
Du må fullføre reisen du begynte ved Kheb.
Bare da vil du kunne finne veien til den store sti.
- Hva gjør jeg? - Befri deg fra din byrde.
OK. Anse den for å være befridd. Hva er trinn to?
En høy mann kan ikke gjemmes i kort gress.
Jeg har virkelig ikke tid til en av disse samtalene.
Man kan ikke oppnå opplysning ved å flykte fra døden.
- Si hva jeg skal gjøre. - Mange veier fører til den store stien.
Bare de villige finner veien.
OK. Jeg er villig.
Så sett i gang. Jeg mener, gjør greia di.
Få meg til å gløde.
Elven forteller ikke løgner,
men stående langs vannkanten, kan den uærlige mannen likevel høre dem.
Akkurat.
Trodde ikke det skulle bli så lett.
Hva gjør du her?
Sjefen din var snill nok til å slippe meg gjennom.
Jeg tok med dette.
Naquadria.
Jeg tok så mye jeg kunne.
Hvorfor?
Data som ble samlet inn fra ulykken viste våpenets potensielle styrke,
ulikt noe vi har sett tidligere.
Jeg vet ikke hva som var verst, å se kollegaene mine dø på den måten, eller...
å se den triumferende gleden i våre lederes ansikter
da de fikk høre om den potensielle kraften til våpenet.
De ville vite når det kunne bli "demonstrert".
Jeg fortalte dem sannheten om det som skjedde.
Jeg leste boken du ga meg.
Allerede? Jeg ga den til deg i går.
Jeg lærer fort. Det var sånn jeg fikk denne stillingen i min alder.
Og...?
Den skal bli nyttig i oversettelsene.
Jeg trodde du skulle bli mer opprømt.
Ikke ille ment. Jeg er mer interessert i hva som er der ute, gjennom Stargaten.
Alle problemer mellom nasjonene på planeten din
vil virke ubetydelige når dere finner ut hva som foregår "der ute".
Før dere gir oss mer detaljer, er det ikke mye mer jeg kan gjøre.
Dere har sikkert sett bevisene her på deres egen planet.
Tempelet var tydeligvis okkupert av en mektig, teknologisk avansert rase.
Så langt jeg kan se fra bildene,
ble de ødelagt av en katastrofal eksplosjon.
Våre forskere mente at en asteroide landet på kontinentet for 10 000 år siden.
Nedfallet kunne lett ha begravet sivilisasjonen.
Eller rasen eksperimenterte med samme teknologi som dere gjør nå.
Hvis det du sier om potensielle fiender der ute i galaksen er sant,
trenger vi avanserte våpen mer enn noensinne.
Det er sant, men noen veldig kloke folk har vist meg hvordan
et plutselig sprang i våpenteknologi hos en sivilisasjon
kan føre til dens ødeleggelse.
Hadde du hatt sjansen, ville du nektet oss denne teknologien?
Jeg kan ikke forutse hva som skal skje med eller uten våpenet. Jeg bare...
ønsker at det var en annen utvei.
Energiavlesninger øker med en potens på ti.
Utrolig.
Så dere det?
Ned på gulvet!
Hold dere vekk fra glasset. Strålingen trenger gjennom vinduet.
- Hva skjer? - Apparatet kan eksplodere.
Vi må ta ut kjernen.
Jeg skammer meg...
over at de ikke kunne anerkjenne Dr Jacksons heltegjerning.
Han reddet mange millioner liv.
Flere millioner kan fortsatt dø.
Fremtiden er aldri sikker. Du reddet mange uten tanke på ditt eget liv.
Jeg kunne ødelagt apparatet.
Du tror ikke reisen din er over ennå.
Faktisk er jeg ikke så sikker på poenget med reisen så langt.
Om jeg skal være ærlig,
føler jeg at hele livet har vært en fiasko.
Bare så du vet det, Jonas ombestemte seg.
Han stjal litt naquadria til oss.
Han tok en stor risiko. Han sa det var på grunn av det du gjorde.
Jeg tror det kan være viktig, og jeg ville at du skulle vite det.
Du virker inn på folk, Daniel.
Måten du ser på ting på...
Det forandret meg også.
Jeg...
Jeg ser det som virkelig betyr noe.
Jeg vet ikke hvorfor vi venter med å fortelle folk hva vi føler.
Jeg håpet vel at du alltid visste det.
Du kan aldri oppnå opplysning hvis du ikke tror at du er verdig.
Da har vi et problem.
Du ga meg denne en gang.
Du sa at ånden en dag ville tjene eieren i livet etter døden.
Takk. Jeg er ikke død ennå, men... det ser visst ikke så bra ut nå.
Hvis du skal dø, Daniel Jackson,
vil jeg at du skal vite at jeg mener at kampen mot goa'uldene
vil miste én av sine største krigere.
Og jeg vil miste én av mine beste venner.
Fordi det er så klart, tar det lang tid å innse det.
Hvis du øyeblikkelig vet at stearinlyset er ild,
ble måltidet laget for lenge siden.
Munken på Kheb sa det. Jeg visste ikke hva det betød da, og vet det fortsatt ikke.
Hvorfor føler du at du har mislykkes på din reise?
Du åpnet Stargaten for din verden.
Jeg løste en kode. Mange andre folk fikk den til å virke.
Det neste du gjorde var å hjelpe med å sette folket på Abydos fri.
Sha're.
Jeg hadde sjansen til å leve ut livet mitt med henne.
Jeg kunne ikke la det være.
Det var jeg som gravde opp porten. Det som skjedde var min feil.
Jeg kunne ikke redde Sha're, Jeg kunne ikke redde Sarah.
For hver goa'uld jeg var med på å fjerne, tok en annen dens plass.
Kanskje jeg gjorde noe bra, men ingenting jeg har gjort har forandret noe.
Oppgavene du snakker om var store utfordringer,
- kanskje umulige å utrette. - Frikjenner det meg?
Føler du at reisen din må fortsette til du har funnet frelse?
Nei. Ikke nå lenger. Ikke om jeg er død.
Helt sant.
Du sa at jeg var den eneste som kan dømme meg selv.
Så uansett hvor mye jeg ønsker å oppnå opplysning, eller hva du kaller det,
hva skjer om jeg ser på mitt liv og virkelig mener at jeg ikke fortjener det?
Utkommet av dine handlinger utgjør ikke summen av ditt liv.
Din ånd kan ikke veies. Døm deg selv ut fra intensjonene ved dine handlinger,
og ut fra styrken som du møtte utfordringer på.
Og hva om jeg ikke kan?
Folk nær deg har prøvd å fortelle deg at du har gjort en forskjell.
At du forandret ting til det bedre.
Ikke nok.
Universet er veldig, og vi er så små.
Det er bare én ting vi virkelig kan kontrollere.
Hva er det?
Om vi er gode eller onde.
De vet ikke at jeg er her.
Jeg var heldig nok som fikk tilgang på Stargaten.
Hvis jeg blir oppdaget, blir jeg sett på som forræder.
- Hva vil du? - Jeg tror ikke folket mitt vil støtte
en krig som fører til noen slags masseødeleggelse.
Våre ledere ser bare ikke noe annet alternativ akkurat nå.
Lov meg, hvis dere klarer å utvikle forsvarsteknologi
som de skjoldene du snakket om, at dere deler det med våre ledere.
- Selvfølgelig. - Uautorisert innkommende ormehull.
Vent her.
- Mottar tok'ra-lD, sir. - Alle forsvarsgrupper i høy beredskap.
Høy beredskap. Gjentar, høy beredskap.
Åpne iris.
Senk beredskap.
Beklager, Jacob. I lys av det som har skjedd med tok'raene,
- måtte vi være sikre på at det var deg. - Hva foregår?
Det er Daniel.
Hei, Sam.
Jeg beklager.
Jeg prøvde denne, men det virket ikke.
Vi skal gjøre vårt beste.
Tilstanden er alvorlig. Jeg vet ikke om jeg kan redde ham.
Og selv om jeg kan, tror jeg ikke at han kan bli like frisk som før.
Gjør det du kan.
Drar du? Du kan ikke dra.
Resten er opp til deg.
Hvorfor meg? Hvorfor gi meg denne sjansen?
Alle kan oppnå opplysning,
alle som vil åpne sitt sinn som du gjorde da du først kom til Kheb.
De prøver å redde meg.
De helbreder meg. Jeg kan føle det.
Da vil din reise fortsette som før.
Hva om jeg ikke vil det?
Ikke på den måten.
Å gå den store stien bringer stort ansvar.
Du kan ikke frykte den, eller nøle i din beslutning.
Jeg forstår.
- Jeg er klar til å bli med deg. - Så stopp dem.
Hvordan?
- Ville du noe? - Ja.
- Be Jacob om å stoppe. - Hvorfor?
Fordi jeg er klar til å dra videre.
- Gir du bare opp? - Nei.
Nei, jeg gir ikke opp, tro meg.
Husker du Oma?
Klart.
Jeg tror jeg kan gjøre mer på den måten.
Det er det jeg vil.
Jeg må dra nå.
Alt skal gå bra.
Vær så snill, Jack.
Be Jacob om å stoppe.
Stopp.
- Mener du det? - Det er det han vil.
Kan noen andre fortelle meg hva jeg skal gjøre?
Bare la ham dra.
Oberst?
Jeg kommer til å savne dere.
I like måte.
Takk.
For alt.
Så...
Hva? Ses vi?
Jeg vet ikke.
Hvor skal du?
Jeg vet ikke.